Jørgen Varnaes vill återta sin styrelsepost i familjens bank-
- men murarmästare Jessen motsätter sig det.
Hans fru tycker att Jørgen hjälpte hennes bror att lura henne-
- på en del i hennes hälft i den gård som Jørgen köpte åt Mads Skjern.
Mads styckar gården och hyr ut boningshuset till Skjold Hansens.
Deras dotter Iben och Kristen skiljer sig-
- och hon får en brokig vänskara-
- med bland andra Mogens Lamborg och Jørgen Varnaes.
Ulrik tar med servitrisen Maja hem-
- utan att visa henne särskilt intresse.
Han går ut med Ellen Skjern och dan därpå säger han till sin far-
- att Maja och han ska ha barn och han ber om pengar till aborten.
Men hans far får honom att ta konsekvenserna av förhållandet.
Medan Røde nästan alltid är borta i politiska affärer-
- får hans fru Agnes en fast boende hushållerska.
Hon tar in Inger Jørgensen i huset-
- efter att fru Violet har missbrukat hennes arbetskraft.
Daniel Skjern har till sin fars förbittring-
- blivit lärling hos modeskaparen herr Jørn.
Mads beundran för Ellen är lika stor-
- även om hon visar ringa intresse för sin man och hans arbete.
När Mogens Lamborg på fyllan kör in Mads bil i ett träd-
- ökar hans vrede och förakt för svärsonen.
Han klättrar på äregirighetens stege då han blir Dannebrog-riddare.
Den här delen är stängd. Om jag får...
Är det te?
Till mig också.
Ada, två te!
Varför mötas här? Måste du tillbaka med tåget?
- Nej, jag ska hem. - Varför inte Postgaarden då?
För att...
Vad, Ulrik?
För tusan, Ellen... Jag ska gifta mig i övermorgon.
- Vad är det du säger? - Du hörde vad jag sa.
Gifta dig? Med vem?
Du såg henne själv den dagen.
- Vilken dag? - När vi möttes igen på Algade.
Jag tog med citron. Herrskapet önskar kanske mjölk?
- Boldt, vad gör du? - Mäter upp till orkesterpodiet.
Det kan du låta snickaren göra.
Kanske herrskapet önskar sandkaka? Kringla?
- Vi önskar bara att få vara ifred. - Boldt, kom nu!
- Nu får du vara ifred från mig med. - Inte förrän jag har förklarat.
Det är ju ditt fel också.
- Mitt? - Ja.
När du gifte dig spelade inget nån roll för mig.
- Det är länge sen jag gifta mig. - Ja.
Men under hela den tiden... Vi är lika goda kålsupare.
Var är bordet?
Vilken röra.
- Var är Boldt? - Ni ser att vi bygger om.
Om du gifter dig med henne... Vad heter hon?
Maja.
Då är det väl för att du tycker om henne.
- Vad är det då? Varför? - För att... Det kan du väl räkna ut.
- Jag är tvungen att göra det. - Ska du... Ska ni...
- Då är det sista gången vi möts. - Det får det inte vara, Ellen.
Om jag ska kunna stå ut.
Sluta vara så barnslig så står du nog ut.
- Vad fan är det du gör, Fede? - Här ska vara dans, säger de.
Den nya ledningen tänker tillföra etablissemanget en intimare atmosfär.
Med musikunderhållning och sång.
- Var ska jag då sitta? - Tills vidare där inne.
Fan heller. Ni kan servera två pilsner här vid Fedes bord.
- Ada, två pilsner. - En pilsner.
Vi serverar inte öl till hantverkarna på arbetstid.
Var det inte...?
- Han hade också bråttom. - Han ska ju gifta sig i övermorgon.
- Står det också i Tidende? - Nej, det var en välbevarad hemlighet.
- Varför det? - För att han har burit sig dumt åt.
Han har gjort bruden på tjocken.
Kom.
- Gudskelov. Jag trodde ni hade gått. - Har det hänt nåt?
Inte mer än att det plötsligt har kommit tre damer på te.
- Var är Ulrik? - Han har väl gått.
Vi tycker att ni ska fråga, änkefru Møhge Andersen.
Om det nu inte är sant då?
Fru murarmästare Jessen har själv hört det från snickaren.
- Teet kommer om ett ögonblick. - Jag skulle behöva lite.
Det är väl inte för mycket besvär just i dag?
- Ni ska inte förbereda nåt annat? - Nej, fru Jessen.
Och barnen... Hur är det med de underbara barnen?
Helle är på dans. Och Regitze är ju i Hamburg.
- Är det inte ett konstigt ställe? - Hon arbetar där nere.
Ja, det är ju sånt de får för sig. Jag är glad att jag inte har döttrar.
- Och Ulrik - läser han fortfarande? - Ja, Ja.
Jag såg honom på Algade i förmiddags.
- Han har tagit ett par dar ledigt. - Ja, de unga har så mycket för dig.
- De gamla kan också hitta på. - Det är det sannaste ord som sagts.
När jag i går var i bankfacket på banken...
Då säger jag inte vad jag var med om.
Det kan inte hända så farligt mycket i valvet.
Ni är inte änkefru.
- Där stod apotekare Strøm. - Han har väl också ett bankfack.
- Om inte herr Stein hade kommit... - Vad, då?
- Då hade han gjort närmanden. - Herr Stein?
Apotekaren. Det är för att jag lockar.
- Vad gör ni? - Lockar.
Var jag än är. Till och med prost Mejer.
Jag har lockat karlarna. Och om det händer igen...
Damerna vet nog själva vad jag menar.
Jag ser att det är sandkaka. Jag behövde just sandkaka.
- Hur blir det med att fråga? - Allt är som här brukar vara.
Hej, allihopa! - Lille Viggo, du kan sätta dig där borta. Hos fru Jessen.
Det var Musse som ville på visit. Vi kommer väl inte olägligt?
Vad är det man hör att här ska bli bröllop?
Inte här, i Vordingborg.
- Ulrik ska gifta sig i morgon. - Det var sannerligen en nyhet!
- Varför i Vordingborg? - Där bor Majas föräldrar.
- Vad är hon av för familj? - Det är utmärkta människor.
- Familjen heter Ebbesen. - Den har jag aldrig hört talas om.
- Vad gör hennes far? - Han arbetar vid sjukhuset.
Läkare kan mycket väl vara trevliga människor. Se på dr Hansen.
En bit sandkaka?
- Sandkaka? - Jag kunde behöva en bulle först.
- Men den andra nyheten då? - Jag förstår inte...
Värden på Järnvägsrestaurangen sa till hovmästaren på Postgaarden...
- Att vad, fru Skjold Hansen? - Att det väntas smått.
Jo, det stämmer.
Men det går ju inte. De unga människorna är ju inte gifta än.
Det var Viggo och jag inte heller när vi skulle ha Iben. - Va, Viggo?
- Se bara på fröken Nordentoft. - Ja, så var det inte när jag var ung.
Det är vid gudarna också länge sen, konsulinnan Holm.
Vi får ta en runda till.
Kan inte din gamle onkel bjuda?
- Nu ska ni få se mitt frihetsbrev. - Ert vad?
- Hennes skilsmässopapper. - Han här är blivande brudgum.
Då kan han se att man kan komma ur det igen. Fråga du bara din onkel.
- Där har vi den brutna armen. - Sätt dig och ta ett glas.
Och hjälp oss muntra upp ynglingen.
Vi har ju setts förut. Mogens Lamborg.
- Ulrik Varnaes. Ni är gift med Ellen. - Parkera ändan i sätet.
- Han får bara visa sig med sin fru. - Hon har åkt till Köpenhamn
Vad står du där och blommar för?
Du fick en ledig dag.
- Det hade jag hellre sluppit. - Ulrik överlever det nog.
Advokaten kom bärande hem på honom klockan fem i morse.
- Han var grön i synen när de åkte. - Den stackars bruden.
Nu får vi väl ha henne boende när han studerar klart.
Frun är emot att hon serverar där hon var när det nu är "på det viset".
Frun hade inget emot att jag serverade då.
Frun tycker också att hon ska lära sig sköta hushåll.
- Det är bara att värma grytan. - Bra. Har ni tagit till er själv?
- Ska jag se till pojkarna? - Nej, dem ordnar jag.
Har du fått hushållerska? Jag trodde att hon arbetade ovanpå.
Den gamla stackaren går hellre och pysslar själv.
- Har du inga problem med henne? - Nej. Hon kan inte med Lauritz.
Då blir det bråk förr eller senare.
Lauritz är bara hemma på lördagar och söndagar.
Där ser du. Borta är hon - och där kommer han.
Hej. - Hej, Laura.
- Var det ingen vid stambordet? - Stambordet är nerlagt.
Boldt och hans giriga madam gör om krogen till syndens näste.
- Och Fede... - Marie säger att han arbetar där.
- Han har sålt sin själ. - Han målar väl bara?
Han målar rosor stora som kålhuvuden.
Var är skrivmaskinen? Jag behöver den nu.
Den är ledig först i morgon.
Jag har en dam som skriver på den. Såg du inte skylten där nere?
Nej, jag skyndade förbi för att komma till mitt trevliga hem.
Jag har köpt en dupliceringsapparat på auktionen. Vi skriver åt folk.
Affärsskrivelser och festsånger och sånt.
Får jag inte utvidga verksamheten? Du får din maskin i morgon.
När jag har tjänat till en ny kan du behålla din köttkvarn.
- Du ska snart på fest. - Var?
På ryska ambassaden. Och på Kongelig Teater.
När ryssarna lämnar Bornholm blir de firade.
De borde fira bornholmarna. De har haft problemen med dem.
Där fick du så du teg, Lauritz.
Och det tänker ni föreslå styrelsen?
Med ert godkännande. Det är bara tre veckor till bolagsstämman.
Så långt går ni för att slippa få in min bror i styrelsen?
Om er bror var den bästa kandidaten såge jag kanske bort från misstanken.
Hävdar ni verkligen att den andre, en typograf och socialdemokrat-
- utan kännedom om finansvärlden är bättre? Ni är ju själv Venstre-man.
Styrelsen ska vara så bred som möjligt.
Jag har aldrig lagt mig i förslaget om att låta min bror återinträda.
Om de andra ändå vill ha min bror kräver ni väl inte att jag går emot?
Blod är trots allt tjockare än vatten i min familj.
Om jag meddelar de andra-
- varför jag inte vill ge er bror en plats...
Men om ni gör min bror orätt vad angår Havgården-affären då?
Nu är det inte bara pengarna som min fru hänger upp sig på.
- Utan det är som lika galet. - Och vad är det?
Hon kan inte glömma det med skor- stenen. Det var hennes födelsegård.
Min frun har alltid hävdat att hon var från en gård med tre skorstenar.
Den ena, ett skådebygge, har Mads Skjern plockat ner.
Om den inte används... Jag förstår inte.
- Ni är inte från landet. - Det är inte ni heller.
Nej, men jag måste höra på min fru. Hon tjatar om att det gör ont.
- Alltså det med skorstenen. - Det kan ni inte lasta min bror för.
Jo, för han sålde till Skjern. Han är väl också skum.
- Det har jag ingen aning om. - Fråga er bror en gång till.
Skorstenen ledde ingenstans. Och jag la in centralvärme.
- Sen är den historien slut. - Den kostar mig min styrelsepost.
Nej, er styrelsepost sålde ni själv på er tid.
Varför måste min chans gå om intet för att ni...
Det är ju jag som får skulden. Förstår ni inte...
Jag förstår inte att ni som utbildad jurist-
- inte för länge sen har gjort det jag hade gjort.
Polisanmäl Jessen och hans fru för förtal.
Jessen är ordförande i styrelsen.
Om han kom till mig med sina smädelser hade jag genast ringt...
- Mig? - Nej, advokat Øster.
Jag har tyvärr inte tid längre.
- Har Jessen en annan kandidat? - Ja. Sejersen.
Borgmästaren?
Ja, Jessen gör allt för att slippa mig.
- Man ska inte underskatta Jessen. - Är han anmodad, borgmästaren?
- Det är katastrofalt om han blir det. - På grund av era affärer.
Borgmästaren kan locka alla arbetarkunder från oss.
Och affärerna med kommunen - ska vi säga farväl till dem också?
- Så galet går det väl inte? - Jo, just så galet.
Har du helt förlorat intresset för din bank?
Ibland man kan bli lite trött på att hänga med i allt lokalt fuffens.
Jag uppskattar inte sättet som du utnyttjar Jørgen Varnaes på.
- Jag har gett den mannen arbete. - Man kan också förstöra en man.
Jag har gjort mer för den familjen än nån annan.
Såg jag inte också till att din... att fröken Friis blev organist?
Jag vill inte diskutera Elisabeth Friis med dig.
Med hänsyn till Sejersen...
Ordföranden måste erbjuda honom en plats i vår styrelse.
- Baronen är lika klok som Jessen. - Vi har inga platser. Avgår du?
Jag?
Om det blir nödvändigt, ja. Men kooperationsföreståndare Jørgensen?
- Han är 74. Vore det inte på tiden? - Han tycker om att komma hit.
Det är ingen sällskapsförening!
Du talar med kooperations- föreståndaren och jag med baronen.
- Brickorna ska jag nog ta själv. - Nåt ska jag väl göra.
- Skulle frun inte läsa engelska? - Det fördriver man inte hela dan med.
Vill man bli fru måste man lära sig att få dagen att gå.
Vi har heller aldrig varit med om att fruarna har suttit i köket.
Kommer Sejersen inte in i styrelsen?
Nej, nu är han ju medlem i styrelsen i Omegnsbanken.
Det passar bättre också.
Kan du föreställa dig att vi skulle umgås med honom och frun?
Bankens ledning utses inte efter vem man helst umgås med.
- Kommer Jørgen i styrelsen ändå? - Inte den här omgången.
Jessen har övertalat Skjold Hansen att sitta kvar tills vidare.
- Honom ser ni ju aldrig mer. - Det föredrar Jessen uppenbarligen.
Stackars Jørgen. Han är inte glad längre.
Det finns det säkert flera skäl till.
- Har han inte hört från Schweiz? - Gitte Graa är inte i Schweiz längre.
- Har hon kommit hem? - Hon slår sig visst lös i Portugal.
Jag klarar inte det här!
- Jag har tappat två maskor. - Det ser också invecklat ut.
Det finns ingen anledning att sticka byxor. Jag kan få allt på kort.
När man väntar barn lämnar de ut kort hos kommunen till det man behöver.
- Det kan vi väl inte ta emot. - Det är till alla.
Man måste köpa det på kortet, men det är mycket billigt.
Det ligger ju mycket efter Heller.
Jag trodde du ville sticka. Jag har alltid stickat när jag var med barn.
- Får jag ta med Pax ut och gå? - Självklart, Maja.
Fru Jacobsen på Møllegade är duktig på att måla på tyg.
Man ser inte att det är mjölsäckar.
Min svärmor tyckte att det ska broderas på de här.
Är det ni som är gift med Ulrik Varnaes?
- Honom har jag känt sen han var liten. - Det har han berättat.
Ni måste se en bild av oss från då.
Dem kan du ta hand om. - Kom, det är den här vägen.
Där är han. Då såg han ju oskyldig ut.
Där är han med Laura och Regitze.
Där är Regitze med Aksel, min son.
Ni vill ha en tår till? Vi har slutat jobba.
- Men er man...? - Honom ser jag först på lördag.
Det är precis som med min.
Bankdirektörsparet är väl hyggliga?
Ja, de är trevliga. Men där finns inget att göra.
Jag undrade alltid vad de fördrev tiden med uppe i salongerna.
Jag får inte städa. Min svärmor lär mig att gå runt fru Hansen.
Frun gick också runt mig.
Vad det måste vara irriterande att det går nån och lägger sig i allt.
Det har inget annat att göra. Jag låter fröken Jørgensen sköta det.
- Annars hade vi börjat bråka. - Så vill jag också helst vara.
- Ni ska väl ha en eget? - Ja.
Men min svärmor vill att vi ska bo på Frederiksberg eller Østerbro.
- Jag tycker det gör det samma. - Och Ulrik?
Skulle jag inte ha frågat?
- Är han en lymmel? - Han struntar bara i det.
Kom hit ibland, så ordnar vi den där Ulrik, den skitungen.
När Boldt hade köpt den gick frun i säng.
Sen har det inte talats om det.
Det borde du hålla dig för god för nu.
Jag visste inte att hon kunde måla.
- Minns du konstprofessorn? - Honom blev vi lyckligtvis kvitt.
Jag kommer med fruns nylons.
Jag måste också komma hem. Tack för kaffet.
Pax, kom hit.
- Kom snart tillbaka. - Tack för i dag.
Adjö.
- Det kommer frun inte att tycka om. - Jag struntar i vad frun tycker.
- Jag kände igen henne på hunden. - Den tar de snart också ifrån mig.
Herr advokaten.
Ja tack. Ge mig en till sån här först.
Tack, det klarar jag själv. Tack.
Jag har märkt att ni är starkt intresserade av mig.
Om jag nu sätter mig här behöver ni inte glo så långt.
Min fru är sugen på mer dessert.
Jag är inte sugen, jag behöver.
Det ser ni fanimej ut att göra.
- Vad är ert ärende? - Det hade ni gärna velat veta.
- Ni är ju berusad! - Hellre det än föräten.
- Gå bort till ert bord. - Nej, för då måste jag skrika till er.
Det kan ni inte vara intresserad av.
Förstår ni, murarmästare Jessen...
Min ära ska ni inte gå runt och nedsvärta.
Känner ni till förtalslagarna?
Det ingår kanske inte i utbildningen av murargesäller.
Ni har hjälpt min bror att lura mig på mitt fädernesarv.
Där kom det fram, va?
Pyssling!
- Jag visste att du skulle vara här. - Rädda mig då från denna kvinna.
Jag var annars rädd att du hade bytt till tantstorlek.
- Har de ostron här? - Två dussin ostron!
Jag tänkte väl att du skulle komma hem till säsongspremiären.
Nu kommer han.
- Godmorgon. - Gratulerar å personalens vägnar.
- Tack, det blev ju en pojke. - Arvsföljden är säkrad.
Ni ordnar med kaffe på Postgaarden. Det är ju en tradition.
- Den unga frun? - Hon mår bra.
Då är det enda vi saknar att Ulrik ska klara sin examen.
- Sen kan vi väl vänta hit honom? - Tidigaste om ett år. - Ja?
Ordföranden vill tala med bankdirektören.
Den förste gratulanten. Vi firar att femte generationen är född.
Min svärdotter har nedkommit med en son.
- Jag är här angående er bror. - Vad är det med honom?
Han förolämpade mig och min fru på Postgaarden i går kväll.
I starkt berusat tillstånd-
- och till råga på allt i sällskap med ett fruntimmer.
Pyssling?
Pyssling!
Kom.
Nej, vi ska ut och vara nåt för Carl.
Kan du inte bara vara nåt för mig?
Jag måste fördela gracerna.
Vi måste också tala om framtiden.
Framtiden? Vad är det för nåt?
Här kommer jag med barnafadern. Han har sagt sig vara mycket nöjd.
- Han var söt. - Din mor sa att han liknar dig.
Det är från dem i banken. De tackar för femte generationen.
Jag måste sätta dem i vatten. Det är ju rena växthuset här.
- Det gick bra? - Ja. Och de har varit så snälla.
Filten där är från din mor. Och det här är från din far.
Och den här är från Helle.
- Sparkdräkten är från Agnes Jensen. - Agnes? Hon som var husa hos oss?
- Känner du henne? - Ja, hon har varit så rar mot mig.
Ulrik... Jag kan lika gärna säga det.
Jag flyttar inte till Köpenhamn med barnet.
Vad vill du då göra?
Antingen hittar vi nåt här, där du också kan bo när du är klar.
Eller så...
Eller så far jag hem till Vordingborg.
För att bo?
Och arbeta. Jag kan få nåt på Oringe, det vetJag.
- Som vad? - Som biträde eller i köket.
Det kan du inte ge pojken.
Kan du ge honom nåt som är bättre?
- Jag hoppas att jag inte stör. - Ett ögonblick bara.
- Varsågod. - Ja tack.
Problemen kring Jessens och min styrelsepost existerar inte längre.
- Det gläder mig - å era vägnar. - För nu har jag helt andra planer.
När vi pratade om Jessen nämnde ni möjligheten för att ge mig stöd-
- om jag ville köpa Skjold Hansens praktik.
- Står erbjudandet kvar? - Hur mycket begär Skjold Hansen?
Det vetjag inte, för nu har jag helt andra planer.
Världen håller på att öppna sig igen-
- och nu funderar jag på att bedriva verksamhet från Schweiz.
- Som advokat? - Nej, som ekonomisk rådgivare.
Jag kan köpa in mig i ett företag i Lausanne.
Den internationella valutan har ju återigen börjat röra på sig.
Pengarna kommer att gå från land till land-
-och säkert mest till Schweiz.
Så har det ju alltid varit. Inte sant? Men det vet ni säkert allt om.
- Men era egna pengar då? - Mina medel räcker inte.
Men om jag investerar 50 000 kronor i framtiden i Lausanne-
- så ligger där en god förtjänst även för er. Det är oundvikligt.
Det måste ni med er näsa veta allt om.
Jag vill ogärna säga er vad min "näsa" säger mig.
Ni måste inse... Så mycket kan jag inte ha överskattat er.
- Säg hellre underskattat. - Vad menar ni?
Mitt erbjudande gällde på sin tid ett rimligt stöd-
- så att ni kunde foga Skjold Hansens praktik till er egen.
Ni har varit inne i olika affärer under ockupationen, som torven.
Ni måste ha tjänat bra med pengar de senaste fem sex åren.
När man är ensam och bor på hotell... Det kostar ju.
Ja, och när man dricker en halv flaska sprit om dan. Eller en hel nu?
Ni har förslösat er förmögenhet, ert förtroendeuppdrag, ert äktenskap.
Nu tror ni att Jag finansierar ert nästa äventyr?
Ni har tjänat mer än 50 000 på affären som jag ordnade åt er.
Ni köpte Havgården och sålde den till mig. Det är allt om den saken.
- Ni vet mycket väl att jag kan... - Vad kan ni, Jørgen Varnaes?
Jag kan berätta vad jag vet.
Det kan enkelt bevisas att den stora summan kom från er.
- Om jag nu gjorde rent bord. - Ni är galen!
- Det blir er ruin. - Är det era sista ord?
Jag låter mig inte hotas av en brännvinsadvokat. Ni är färdig.
- Ingen ska pressa mig på pengar. - Kanske är ni färdig före mig.
Är min bror inte här?
Bankdirektören har ledigt till tre.
Säg att jag kommer för att tala med honom. Det är viktigt.
- Det var dig jag ville prata med. - Nu skriker han.
Fröken Johansen är ju där inne. Vi har fått hemsköterska.
- Han är nog hungrig. - Det kan fröken Johansen inte klara.
- Jag tar in honom hit. - Vi har aldrig ammat i salongerna.
- Mycket nöje med det på rummet. - Jag kommer in och ser på honom.
Ja, hon har mycket kvar att lära.
Det är ju första dan hon är hemma.
Knäppa upp inför herrar och gäster! Så har vi minsann aldrig gjort.
Frågan har aldrig varit aktuellt för mitt vidkommande.
Det slutar väl med att han sitter på pottan här inne.
- Varsågoda - Hans Christian!
- De hittar väl nånstans att bo. - Nu vill Maja inte till Köpenhamn.
- Hon och Ulrik kan få min lägenhet. - Var ska du bo då?
Där jag bor nu. Jag har gift mig.
Med...?
Både Kristen och jag har alltid varit emot långa förlovningar.
Vart vill du komma med det?
Jag kan bevittna den där historien med Antonsen.
Jessen kan åtminstone använda den. Du kan väl också?
Då har ni honom... Hans avtal med Antonsen var olagliga.
- Du glömmer din andel i saken. - Mig kan de inte göra så mycket.
Vem har inte varit inblandad i nät?
Inte jag. Jag vill heller inte bli det.
Du kan sätta dit Mads Skjern och banken där borta.
Du kan sluta upp med det där. All olycka, allt skvaller.
Man förstör bara sin anständighet. Du borde vara mer rädd om din.
Det finns inget skäl till att förstöra vår familjs namn här i Korsbaek.
Jag har planer om att etablera mig i Schweiz. Som investeringsexpert.
- För vad ska du etablera dig? - 50 000.
Jag förmodar att banken lånar mig pengarna.
Tjänster och gentjänster, inte sant?
Jørgen då... Vad är det med dig? Siktar du på att gå under?
Här står jag med ett fint erbjudande. Ge mig ett sista lån.
Jag kan erbjuda rimlig hjälp med att ta över Skjold Hansens praktik.
Jag vill bort från Korsbaek.
Stick till Praestø eller åt helsike. Det är vad du passar till.
- Vad ska jag göra? - Glömma allt om den historien.
Och om jag vägrar att göra det?
Då har du sett mig och min familj för sista gången.
- Då kommer jag igen klockan fem. - Vänta ni bara till klockan sex.
- Vad ska hon vara här för? - Du hjälper ju inte till med nåt.
- Jag har väl rätt till en ledig dag. - Det har jag väl också.
- Vart ska du? - Vi sa att vi skulle spela kort.
Två av kamraterna ringde. De stannar på middag.
Det kan de inte. Vi ska ha fläskkotletter.
- Jag har bara fem. - Köp två till då.
Affärerna stänger klockan två på lördagar, slaktaren också.
- Ge pojkarna sås och potatis. - Barn måste också äta kött.
- Det fick jag aldrig. - Då är det därför du är konstig.
Du tror att du bara kan bjuda in folk som inte orkar tala med oss andra.
- Du intresserar dig inte för dem. - De intresserar sig inte för mig.
Väntar du dig att de vill höra om löpmaskor och kluddmåleri?
Vi lever på det.
Det är inte din förtjänst att pojkarna går i fin skola.
- Jag är väl far till barnen? - Du kom inte på Aksels födelsedag.
- Jag skulle till Aalborg. - Partiet kommer alltid först!
- Jag är trött på dina krumbukter. - Om du är trött på mig kan jag...
- Vad kan du? - Äta ute.
Jag klarar mig utan dig, så ät du bara ute i kväll!
Med dina "vänner"!
Då kan ni för en gångs skull betala er mat själva!
Fick du gå ut? - Har du beställt, Fede?
- Hon säger att bordet är reserverat. - Vad ska det säga? Var är Boldt?
Hur fan är det han är utspökad?
- Är det maskerad eller? - Vi har eftermiddagsdans.
- Bara ni kommer med tre pilsner. - Ni har inte beställt bord.
Goddag, Oluf Larsen. Ni kan sitta hos oss.
- Om vi inte stör. - Vi behöver lyfta stämningen lite.
- Kom nu med tre pilsner. - Vi serverar bara öl i sejdel.
- Få ner hunden innan Ada ser den. - Det dör väl inte hunden av.
Dansar ni?
Inte bland småborgerliga fifflare.
- De andra herrarna då? - De sköljer ner sina sorger.
- Har nån en bensinkupong? - Håll käften nu!
- Hon vill studera. - Varför?
Hon behöver inte försörja sig själv. Vad vill hon studera till?
Lösgomssnickare. Tandläkare. Vad är det för fel med det?
- Du själv då? - Jag emigrerar med min far.
Han har nog lagt undan en liten slant. Upp med hakan.
- Har ingen en bensinkupong? - Vi har bara brännvin.
- Vem vill dansa? - Fede mår bra av att röra på sig.
Kom då.
- Jag måste ha en bensinkupong. - Varför det?
Han vill till Köpenhamn och ta farväl av en dam.
Han är nog i större behov av en kaffekupong.
Min svåger satt i åtta år och sen blev han benådad
nu sitter han minsann igen men då som kommunalråd
Så kommer det att gå för din farsa också. Kom med nu!
- Hur fan får man stopp på det? - Genom att ge musiken en omgång.
Det var länge sen, herr advokaten. Hur är det egentligen?
Vill ni ringa droskägare Madsen?
Nu har jag beställt öl till musiken. Vart skulle advokaten?
Tack.
Middagen bar prägel av att det kommit en fru i huset.
Fru Olsen har återvänt för full musik.
- Nu förlorar vi väl vår organist. - Inte om jag fortfarande behövs.
Kan du inte försörja din fru, Kristen?
Räcker det inte att dina fixa idéer går ut över mig?
Ingeborg har aldrig kommit över att hon inte kan stå i butiken mer.
De har sannerligen vuxit sig större.
Ja, och vi bygger ut två av filialerna.
- Vilar ni aldrig? - Jag tycker om att se resultat.
Här står vi. Där ligger er bank. Det fanns plats till båda två.
Ja, så visade det sig lyckligtvis att det var.
Här är trevligt nu.
Lyckan har kastat ett mildrande ljus över min syster. Vill du inte gifta dig?
- Med vem? - Med mig.
Lovande ung man med majors grad med framtid på försvarsministeriet.
Militären rycker alltid fram mot mig. Först far, sen du.
Och han från spanska inbördeskriget.
- Ja, han var det också. - Var?
- Han finns alltså inte? - Han är långt borta.
- Hur långt? - Det vet jag inte - inte än.
Elisabeth och Kristens saker passar bra ihop.
- De har gemensamma intressen. - Hur blir det med musiken?
Jag går ronden med cello.
Om han uteblir ringer vi och säger att vi är sjuka på nåt sätt.
- Spelar ni för oss i kväll? - Det bestämmer värdinnan.
- Skulle Jørgen Varnaes inte komma? - Han ringde och lämnade återbud.
Han skulle ta farväl av en vän. Ni känner henne ju. Fru Graa.
- Ett sista farväl. - Jaså?
- För nu gifter hon sig visst igen. - Med vem?
Namnet är di Strela eller nåt åt det hållet.
Det låter som en gangster från Chicago.
- Han är visst bilkung i Italien. - Är där inte ett hemskt kaos?
Det sägs så. Det är nog därför han själv bor i Portugal. I Estoril.
Ursäkta.
Det är svårare med flickor.
På min tid gick det som ett urverk med flickor, men sån är inte Regitze.
Det är inte Eller heller. Hon gör vad som passar henne.
- De följer sitt eget huvud. - Om de i alla fall använde huvudet.
Men sån har jag också varit.
Vad ska jag med huset till när jag inte vill stanna här i stan?
Jag vill lära mig nåt, arbeta med nåt.
- Tycker du inte att det är på tiden? - Jag har ett förslag, Ellen...
Om du absolut vill lära dig nåt och arbeta kan du jobba i affären.
Med Daniel kommer det att dröja länge.
Nej tack, det är inte det jag vill göra.
Ja, men... med din intelligens och din fina examen.
Den kan få in mig på tandläkarhögskolan.
Jag är ledsen, far.
Jag har också fått nog av Korsbaek.
Ja?
Ja, det är jag.
Var, säger ni?
Nej, vi har inte sett honom på flera dar.
Ni kan säga att jag kommer. Tack.
- Var det om advokaten? - Ja.
Vill ni ringa min fru och säga att jag blir försenad?
Jag ska försöka vara hemma till middagen. Vi ska ha gäster.
- Finns det nåt annat jag kan göra? - Nej... Jo...
Säg att dr Hansen också blir försenad. Jag försöker få med honom.
Var håller de hus? Och första gången du är här.
Elisabeth och jag är vana vid att äta sent.
- Bara det inte har hänt Jørgen nåt. - Vi har inte hört av honom.
- Han är väl med fru Graa. - Baronen sa att hon skulle resa.
Vi hade ju väntat oss att han skulle komma in i styrelsen igen.
Men så var det ett eller annat med murarmästare Jessen-
-eller så var det hans fru.
- Nu sitter vi här. - Vi sitter jättebra, Maude.
Och hunden brukar få två kakor av sin husse före maten.
Dem kan jag ge honom.
- Har bankdirektören kommit? - Nej. Jag skulle hämta Pax kakor.
- Här luktar gott. - Det kan lätt bli vidbränt.
Det här är inte ett hus där man vågar göra suffléer.
Kom nu, Pax. Duktig hund.
Nu kommer de.
- Ursäkta. - Var har ni hållit hus? Är det...?
Jag har hämtat min bror i arresten.
Var är Jørgen nu?
- Vi har fått honom inlagd. - Här i stan?
Nej.
- Ska vi inte... - Vi kommer en annan kväll.
Nej, vi behöver umgås med normala människor.
- Det kan du väl inte mena. - Jo. Och jag har sagt ja.
- Din fru ligger bakom det. - Nej.
Vi diskuterade inte erbjudandet från Köpenhamn innan jag beslutade mig.
Är det pengarna? Du kunde ha fått lika mycket på Omegnsbanken.
- Det handlar inte om pengar. - Vad är det då?
Att jag inte vill spela med dig mer.
Var hade du varit utan mig? Och nu har allt ju ordnat sig.
Du har fått den fru du ville ha. Du kan umgås med hennes släkt.
Jag vill kunna umgås med mig själv.
Måste jag straffas på grund av Jørgen Varnaes? En odugling!
- En slösare, en suput! - Jag vill inte straffa dig, Mads.
Jag vill bara bli oberoende av dig.
Jag måste gå nu.
Men du är min bror.
Du är min bror!
Ansvarig utgivare: Anders Melin